Antoine+de+Saint-Exupery

=Antoine de Saint-Exupéry= Sunt 67 de ani de când Antoine-Marie Roger, viconte de Saint-Exupéry, a murit ca martir al Franţei, într-un raid aerian, cu puţin înainte de eliberarea completă a patriei sale. În răstimpul unei vieţi scurte de aviator, romancier, eseist şi reporter, consumată intens şi fără menajamente, Exupery a lăsat o operă care, fără să impresioneze prin volum, marchează afirmarea unei tulburătoare confruntări a omului cu universul ideilor între care trăieşte. Saint-Exupery şi-a legat destinul de perioada romantică a aviaţiei. Nu ca să ”trăiască periculos”, conform unui adagiu la modă, ci pentru că ceva în structura lui îl îndemna către înălţimi. Metafora fundamentală a operei sale este, de altfel, ascensiunea.

Pilot care şi-a găsit marea aventură în aviaţie, inovator a numeroase soluţii tehnice, deschizător de noi rute aeriene, protagonist a mai multor naufragii şi martir dispărut în condiţii încă neelucidate, Exupery scrie ca un om angrenat într-o meserie prin care încearca să cunoască lumea. Avionul nu l-a apropiat de cer, îndepartându-l de oameni, ci dimpotriva: izolarea pilotului îi hrăneşte creativitatea si dorinţa pasionată de comunicare cu umanitatea.

În 1921 îşi începe stagiul militar, iar în 1926 publică prima operă, nuvela „Aviatorul”, şi este angajat ca şi curier la o companie aeronautica. În 1927 e numit şeful Aeroportului de la Cap-Juby, apoi în 1929 directorul companiei Aeroposta Argentina, efectuînd zboruri de noapte şi neobosite zboruri de recunoaştere în cautarea unui prieten. Dificultăţile materiale îi impun să lucreze în Maroc, Vietnam, Senegal, Rusia, Spania, dar şi în Franţa. Toate aceste experienţe inspira scrierile „Pământ al oamenilor”, „Curier de sud”, „Citadela” precum şi „Zbor de noapte”.



**Bibliografie**

 [|www.wikipedia.org] //"Antoine de Saint-Exupéry aventura conştiinţei”// de Dumitru Radu Popa  - Editura Albatros Bucureşti 1980